Charles Dickens

David Copperfield

Varsova 2019

Sisällysluettelo

I

1. Minä synnyn

2. Minä huomaan

3. Minulle tapahtuu muutos

4. Minä joudun epäsuosioon

5. Minä lähetetään pois kotoa

6. Tuttavieni luku laajenee

7. Ensimäinen lukukauteni Salem House'ssa

8. Lupa-aikani. Varsinkin eräs onnellinen iltapuoli

9. Minä vietän muistettavan syntymäpäivän

10. Minua laiminlyödään ja minusta pidetään huolta

11. Minä aloitan elämää omin päin, mutta en ole siihen mieltynyt

12. Koska en enemmän rakasta elämää omin päin, teen suuren päätöksen

13. Seuraus päätöksestäni

14. Tätini tekee päätöksensä minun suhteeni

15. Minä alan uudestaan

16. Minä olen monessa kohden toinen poika

17. Joku ilmaantuu

18. Takaisinkatsaus

19. Minä katselen ympärilleni ja huomaan jotakin

20. Steerforth'in koti

21. Pikku Em'ly

22. Muutamia vanhoja näkymöitä ja muutamia uusia ihmisiä

23. Minä huomaan Mr. Dick'in puheen todeksi ja valitsen ammattini

24. Ensimäinen ylellisyyteni

25. Hyviä ja pahoja enkeleitä

26. Minä joudun vankeuteen

27. Tommy Traddles

28. Mr. Micawber'in haasto-kinnas

29. Minä käyn taas Steerforth'n kodissa

30. Eräs kato

31. Eräs suurempi kato

II

1. Pitkän matkan alku

2. Autuaana

3. Tätini kummastuttaa minua

4. Alakuloisuutta

5. Innostusta

6. Vähän kylmää vettä

7. Eräs kumppani-kunta hajoo

8. Wickfield ja Heep

9. Matkamies

10. Doran tädit

11. Ilkeyttä

12. Toinen takaisinkatsaus

13. Taloutemme

14. Mr. Dick toteuttaa tätini ennustuksen

15. Uutisia

16. Martha

17. Perheellisiä oloja

18. Minä kietounnun salaisiin seikkoihin

19. Mr. Peggotyn uni käy toteen

20. Vielä pidemmän matkan alku

21. Minä olen läsnä eräässä räjähdyksessä

22. Vielä yksi takaisinkatsaus

23. Mr. Micawber'in raha-asiat

24. Myrsky

25. Uusi ja vanha haava

26. Siirtolaiset

27. Poissa-olo

28. Takaisintulo

29. Agnes

30. Minulle näytetään kaksi omituista katumuksen tekiää

31. Valkeus loistaa tielleni

32. Eräs vieras

33. Viimeinen takaisinkatsaus

I

ENSIMÄINEN LUKU

Minä synnyn.

Joudunko minä itse oman elämäni sankariksi, vai tuleeko joku muu tähän paikkaan, sitä saavat nämät sivut osoittaa. Aloittaakseni elämänkertomustani elämäni alusta, mainitsen, että synnyin (niinkuin minulle on juteltu, ja niinkuin minä uskon) eräänä perjantaina kello kaksitoista yöllä. Oli huomattu, että kello rupesi lyömään ja minä rupesin huutamaan yht’aikaa.

Mitä syntymäpäivääni ja -hetkeeni koskee, ilmoitti imettäjä ja muutamat muut viisaat naapurin-eukot, jotka olivat ahkerasti ajatelleet kohtaloani monta kuukautta ennen, kuin meidän oli mikään mahdollisuus silmästä silmään tutustua, ensiksi, että minä olin määrätty onnettomaksi elämässäni, ja toiseksi, että olin oikeutettu näkemään henkiä ja haamuja; jotka molemmat lahjat heidän luulonsa mukaan välttämättömästi kuuluvat kaikille onnettomille lapsille, jotka syntyvät perjantaisin aamu-yöstä, olivatpa kumpaa sukupuolta hyvänsä.

Minun ei tarvitse tässä puhua mitään ensimäisestä kohdasta, sillä paremmin, kuin mikään muu, näyttää elämänkertomukseni, oliko ennustus oikea vai väärä. Kysymyksen toisen puolen suhteen tahdon ainoastaan muistuttaa, että, jollen sylilapsena nauttinut tätä perintöni osaa, minä en ole vielä siihen käsiksi päässyt. Mutta minä en valita ollenkaan, että tämä omaisuus on minulta pidätetty, ja jos se tällä haavaa sattuisi olemaan jollakulla muulla, jääköön se hänelle vaan minun puolestani.

Minä synnyin, onnenlakki päässä; lakki ilmoitettiin sanomalehdissä myytäväksi halpaan hintaan, viiteentoista guineaan. Puuttuiko meriväeltä siihen aikaan rahaa vai uskoa ja luottivatko enemmän korkkivöihin, en tiedä; koko minun tietoni on se, ettei tehty, kuin yksi tarjomus, ja senpä teki eräs lakimies, joka harjoitti vekseli-kauppaa ja lupasi kaksi puntaa puhtaassa rahassa sekä lopun sherryssä, mutta ei ottanut korkeampaan summaan vakuuttaaksensa itseään hukkumisen vaarasta. Ilmoitus peruutettiin sen vuoksi täydellä tappiolla – sillä mitä sherryyn tulee, oli rakkaan äiti parkani sherry siihen aikaan kaupaksi torilla – ja kymmenen vuotta jälestäpäin heitettiin onnenlakista arpaa alhaalla meidän paikkakunnassa; osan-ottajia oli viisikymmentä ja hengeltä maksettiin puoli kruunua sillä ehdolla, että voittaja tarjoisi viiden shillingin edestä. Minä olin itse läsnä ja muistan, että minusta tuntui oikein ikävältä ja häpeälliseltä, kun osa omasta itsestäni tällä tapaa pantiin menemään. Onnenlakin voitti, muistaakseni, vanha lady, jolla oli kori käsivarrella ja joka sangen vastahakoisesti otti esiin määrätyt viisi shillingiä, koko summa puolipennyissä ja puolikolmatta pennyä vailla – tätä koetettiin turhaan äärettömän suurella ajankululla ja isolla luvunlaskun haaskauksella saada häntä ymmärtämään. Se on tosi-asia, jota kauan siellä päin katsoivat merkilliseksi, ettei hän koskaan hukkunut, vaan kuoli voitonriemulla vuoteessansa toisella kymmenettä ikävuodellansa. Minä olen kuullut, että hän viimeisiin saakka ennen kaikkia ylpeili siitä, ettei hän ollut koskaan eläissänsä liikkunut vesillä, paitsi jollakin sillalla, sekä että hän teetänsä juodessaan (johon hän oli erittäin mieltynyt) loppuunsa asti lausui suuttumustansa merimiehistä ja muista, jotka uskalsivat lähteä mailmaa ”kiertelemään”. Suotta pyydettiin osoittaa hänelle, että muutamat hauskat kapineet, ehkä teekin niihin luettuna, olivat saaneet alkunsa tästä moitittavasta menetyksestä. Hän vastasi yhä pontevammin ja vaistomaisesti tietäen moitteensa voiman: ”pois kaikki kiertelemiset.”

Etten itse nyt rupeisi ”kiertelemään”, palaan syntyyni.

Minä synnyin Blunderstone’ssa, Suffolk’issa, taikka ”niillä tienoin”, niinkuin Skotlannissa sanotaan. Minä olin kalmannos. Isäni silmät olivat ummistuneet tämän mailman valolta kuusi kuukautta ennen, kuin minun silmäni aukenivat sille. Minusta tuntuu kummalliselta, myöskin nyt, kun ajattelen, ettei hän koskaan nähnyt minua; mutta vielä kummallisemmalta tuntuu se hämärä muisto, joka minulla on ensimäisestä lapsellisesta yhteydestäni hänen valkoisen hautakivensä kanssa kirkkomaalla, ja se sanomaton sääli, jota minun oli tapa tuntea siitä, että se makasi yksinään ulkona mustassa yössä, samalla kuin pikkuinen vierashuoneemme oli lämmin ja valoisa valkeasta ja kynttilöistä ja asuntomme ovet – tämä tuntui minusta välisti melkein julmalta – olivat siltä teljetyt ja lukitut.

Eräs isäni täti ja siis minun iso-tätini, josta aion kohta puhua enemmän, oli etevin henkilö suvussamme. Miss Trotwood elikkä Miss Betsey, joksi äiti raukkani aina nimitti häntä, kun hän sai kauhunsa tämän pelottavan olennon suhteen sen verran kukistetuksi, että hän ollenkaan mainitsi häntä (joka harvoin tapahtui), oli joutunut naimisiin miehen kanssa, joka oli häntä itseä nuorempi ja hyvin kaunis, paitsi siinä merkityksessä, jossa yksinkertaisessa sananlaskussa kuuluu: ”kaunis se, joka kauniisti menettelee” – sillä kovasti epäiltiin, että hän oli lyönyt Miss Betsey’tä, vieläpä kerta jonkun kielletyn rahan-avun tähden ruvennut muutamiin pikaisiin, mutta selviin hankkeisin, heittääksensä tätä ulos akkunasta toisesta kerroksesta. Nämät kärsimättömän luonteen osoitukset saattivat Miss Betsey’n maksamaan pois miehen ja toimittamaan eroa hänestä hyvällä. Mies lähti Indiaan rahoinensa, ja siellä hän hurjanpäiväisen perhe-legendan mukaan kerta nähtiin ratsastavan elefantin selässä babianin kanssa; mutta minä luulen, että se varmaan oli joku babu – taikka begum. Oli miten oli, kymmenen vuotta myöhemmin saapui sanoma hänen kuolemastansa Indiasta kotiin. Kuinka se tätiini vaikutti, ei kukaan tiedä, sillä heti eron jälkeen otti hän tyttö-nimensä takaisin, osti vähäisen talon jossakin kylässä merenrannikolla kaukana poissa, asettui siihen, niinkuin naimaton, yhden palvelian kanssa ja kuului yhä jälestäpäin elävän erinänsä muista jäykässä yksinäisyydessä.

Isäni oli ennen, niinkuin minä luulen, ollut hänen suosikkinsa; mutta hän suuttui silmättömäksi isäni naimisesta, koska äitini oli ”vaksi-vauva”. Hän ei ollut koskaan nähnyt äitiäni, mutta tiesi, ettei tämä ollut vielä täyttänyt kahtakymmentä. Isäni ja Miss Betsey eivät milloinkaan enää tavanneet toisiansa. Isäni oli, naimisiin mennessään, kahta vertaa vanhempi, kuin äitini, ja heikko ruumiinluonnoltaan. Hän kuoli vuoden perästä ja, niinkuin olen sanonut, kuusi kuukautta ennen, kuin minä synnyin mailmaan.

Tämmöinen oli asiain laita iltaa ennen tuota tapauksista rikasta ja tärkeätä perjantaita, joksi minä, annettakoon minulle anteeksi, sitä nimitän. Minä en saata väittää, että olisin siihen aikaan tietänyt, millä kannalla asiat olivat, taikka että minulla olisi ollut omien aistieni todistukseen perustettu muisto siitä, mikä seuraa.

Äitini istui valkean edessä raukeana ja raskasmielisenä ja katseli siihen kyyneltensä lomasta, kovasti huolissaan itsensä ja sen isättömän pikkuisen vieraan tähden, jota jo muutamat profeetalliset nuppineulan tusinat ylikerroksen piirongin-laatikossa toivottivat tervetulleeksi semmoiseen mailmaan, joka ei ollenkaan pitänyt väliä hänen tulollaan; äitini siis istui valkean edessä tuona selkeänä, tuulisena Maaliskuun iltana aivan peloissaan ja alakuloisena ja suuresti epäillen, pääsisikö hän hengissä siitä koetuksesta, joka odotti häntä, kun hän, silmiänsä pyyhkien, katsahti vastapäiseen akkunaan ja näki oudon naisen tulevan puutarhaa ylöspäin.

Jo toisella silmäyksellä tiesi äitini, että se oli Miss Betsey. Laskeva aurinko paisti puutarhan aidan ylitse vieraan ladyn päälle, ja hän astui portille niin tuimalla käynnillä ja tyvenellä katsannolla, etteivät ne voineet olla kenenkään muun, kuin hänen.

Kun hän saapui rakennuksen luo, antoi hän toisen todistuksen siitä, että se todella oli hän. Isäni oli usein maininnut, että hänen tätinsä harvoin käytti itseänsä niinkuin tavallinen kristitty; eikä tämä nytkään soittanut kelloa, vaan tuli ja katsoi sisään juuri tuosta samasta akkunasta, painaen nenän-nippuansa niin lujasti lasiin, että rakkaan äiti parkani oli tapa kertoa, kuinka se silmänräpäyksessä kävi kokonaan litteäksi ja valkoiseksi.

Hän säpsäytti äitiäni niin, että minä aina olen ollut vakuutettu, jotta saan syyttää Miss Betsey’tä siitä, että synnyin perjantaipäivänä.

Äitini oli hämmästyksissään nousnut tuoliltansa ja mennyt sen taa nurkkaan. Katsellen verkalleen ja tarkasti ympäri huonetta, alkoi Miss Betsey toiselta puolelta ja käänsi silmiänsä, ikäänkuin Saracenin pää Schwarzwaldin kellossa, kunnes ne keksivät äitini. Silloin hän, niinkuin muitten kuuliaisuuteen tottunut ainakin, rypisti otsaansa ja viittasi äitiäni ovea avaamaan. Äitini meni.

”Mrs. David Copperfield, arvaan minä”, sanoi Miss Betsey; äänen koroitus ehkä tarkoittaen äitini murhevaatteita ja tilaa.

”Niin”, vastasi äitini heikosti.

”Miss Trotwood”, lausui vieras. ”Te olette kuulleet hänestä, eikö niin?”

Äitini vastasi, että hänellä oli ollut se ilo. Ja hänestä tuntui ikävältä, ettei näyttänyt siltä, kuin tämä ilo hänessä olisi ollut erittäin suuri.

”Tässä näette hänet”, lausui Miss Betsey. Äitini notkisti päätänsä ja pyysi häntä astumaan sisään.

He menivät vierashuoneesen, josta äitini oli lähtenyt, kosk’ei paras huone käytävän toisella puolella ollut lämpiminä –- sitä ei oltu lämmitetty isäni hautajaisista asti; – ja kun he molemmat olivat käyneet istumaan eikä Miss Betsey puhunut mitään, alkoi äitini, joka turhaan koetti hillitä itseänsä, itkeä.

”Oi, hyi, hyi, hyi!” lausui Miss Betsey kiireesti. ”Älkäät nyt siinä!
Noh, noh!”

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.

Tämä on ilmainen näyte. Jatka antamalla kirjan koko versio.